-- Stargate Atlantis --
Sezonul 2, episodul 7 * Instinct *
Traducerea și adaptarea: SDF (doru_traduceri@fastmail.fm)
Ce vacanță minunată în galaxia Pegasus.
Unde sunt cei de aici?
Iese fum din coșuri. Sunt înăuntru.
- Hm. Îi înțeleg. Urăsc frigul ăsta nenorocit. - Hai să verificăm.
Sal'tare oameni buni!
- Cine sunteți voi? - Shepperd.
Ei sunt Teyla, Ronin și McKay.
Sunteți din Ateira?
Nu.
- Atunci veniți de peste munți? - De puțin mai departe.
Aha. Ați străbătut un drum lung. Însemnă că aveți nevoie de mâncare și băutură.
- Luați loc.
- Nu vin prea mulți străini pe aici, nu? - Nu.
- Mai ales cei care călătoresc la lăsarea întunericului. - De ce?
- Chiar nu știți? - Kellum!
- Ce căutați aici? - Nimic anume. Suntem călători.
Atunci ar fi mai bine să vă continuați călătoria.
Mda.
Bine.
Așteptați.
Conrad, nu-i poți lasă să plece acum.
Se pare că pot să-și poarte singuri de grijă.
Poate nici nu apare în noaptea asta.
Au trecut 3 luni. Cât crezi că va mai aștepta?
Salut. Despre ce vorbiți?
Demos.
N-am auzit de el.
Trăiește în pădure. Se va hrăni curând.
Și e un fel de animal, sau ...
E o creatură. Cu înfățișare umană.
Dar îți poate suge viața din oase, lăsând în urmă doar un înveliș mort și uscat.
Sună cunoscut.
Uite ... știm că nu sunteți obișnuiți să aveți de-a face cu străinii, dar
putem să vă ajutăm în legătura cu problema pe care o aveți. Am mai avut de-a face cu astel de lucruri.
Noi îi numim Wraith.
Astea sunt creaturile din vechile povești. Din vremea "recoltărilor".
- Deci ați auzit de ei. - Da, dar poveștile despre ei sunt incomplete.
Se spune despre nave uriașe ce au coborât din cer, dar nu există o descrire a acestor Wraith.
Totuși sunt unii dintre noi care cred că Demos poate fi unul dintre ei.
De ce?
Pentru că și acesta a venit din cer.
S-a întâmplat în urma cu aproape zece ani.
O lumină puternică a apărut deasupra satului.
S-a strivit de dealuri.
N-am știut ce era.
Oamenii mei erau înspăimântați.
Grăbiți-vă. Intrați în casă.
Am plecat împreună cu câțiva oamenii să investighez.
Am găsit resturile navei ...
câțiva supraviețuitori răniți ...
N-am știut ce erau.
Am decis să nu riscăm.
I-am măcelărit.
- Și am ars cadavrele. - O decizie înțeleaptă.
Din nefericire, nu i-am omorât pe toți.
Deși niciunul dintre noi nu l-a văzut, cu siguranță unul dintre ei a supraviețuit.
A făcut prima sa victimă chiar în acea noapte.
Am încercat să-l vînăm.
Dar nu l-am găsit.
Și de atunci, e undeva pe aici.
Se "hrănește" de trei, patru ori pe an ...
ia doi sau trei oameni de fiecare dată.
La doi ani după prăbușire, l-a luat pe fiul meu.
Asta-i tot? Un Wraith în pădure.
Da.
E gata până dimineață.
Hei. Vom merge împreună. La lumina zilei.
Chiar vreți să ne ajutați?
Așa cum zicea ... e un singur Wraith. Ne-am dezamăgi vecinii dacă n-am face asta.
În cazul ăsta, dau eu băuturile.
Ah ... cineva a uitat de mâncare.
Ce e?
- E adevărat? Te duci să-l vânezi pe Demos? - Așa se pare.
- Am auzit că are două capete și dacă se uită la tine te transformă în piatră. - Ei, ai auzit greșit.
- Unchiul meu spune că mă va lua dacă nu fac treburile casnice. - Așa a spus, ha?
Atunci dacă scăpăm de el, n-ai de ce să-ți faci griji. Nu va mai trebui să faci niciodată treburi casnice.
- Serios? - Da... hai pleacă de aici.
Ce?
Din câte știm n-a dispărut nimeni noaptea trecută, dar va ataca. Curând.
- Îl vom ucide înainte de a ataca. - Cred că ești minunat la petreceri.
Sunt o sută de kilometri pătrați de pădure aici.
Ai răbdare, Rodney. S-a luptat cu Wraith de unul singur în ultimii șapte ani.
- Dacă cineva poate găsi creatura aia, atunci el e acela. - Și cum o să facă asta, mai exact?
Cu un auz bun.
Corect.
Continuați.
Ce zici, simți ceva?
- Nu sunt sigură. - Cum adică?
E o prezență aici.
Dar e... diferită.
Nu pot să explic.
E acolo.
Ronan! La naiba!
E înăuntru.
- Era un Wraith? -Da.
- L-ai văzut? - Nu.
Atunci de unde știi?
Ronan are dreptate. Îl simt și eu acum.
O femeie!
Ellia?
Dă-te la o parte!
Vă rog! Nu trageți.
Ea nu e ceea ce credeți.
E fiica mea.
Nu vrea să vă facă nici un rău.
E o Wraith!
Așa e, dar ea e diferită. Vă jur!
Lasă-mă să ghicesc. Un Wraith bun la inimă?
Nu se "hrănește" ca ceilalți. N-a luat niciodată o viață de om.
Cum e posibil așa ceva?
Vă rog ... lăsați armele jos și vă voi explica.
- E în regulă. - Tată ...
N-am să-i las să-ți facă rău.
Am crescut-o ca pe fiica mea.
Locuiți aici ..., împreună?
Asta a fost o parte dintr-o mină, înainte de ultima "recoltare".
Nu e cine știe ce. Știu. Dar nu avem de ales.
Oamenii din sat nu ar înțelege.
Hmm. De ce oare?
Sătenii ne-au spus că e un Wraith în pădure. A venit aici cu nava care s-a prăbușit acum 10 ani.
Acum 10 ani?
Ellia era doar un copil atunci.
Chiar credeți că ar putea fi responsabilă de crimele ce au urmat imediat după prăbușire?
Deci știi despre asta ...
Am fost acolo.
Am ajutat la uciderea supraviețuitorilor.
Dar ...
atunci când am găsit o tânără femeie ... inconștientă, la depărtare de nava prăbușită,
n-am putut să o rănesc.
Am adus-o aici, în peștera asta ... să o ascund de ceilalți.
Oamenii din sat n-au aflat până acum și ....
trebuie să-mi promiteți că nu le spuneți.
Nu e responsabilă pentru ceea ce s-a întâmplat.
Atunci cine e?
Cred că un alt Wraith a supraviețuit prăbușirii.
Un adult.
Pe el trebuie să-l căutați.
Dacă ea nu se "hrănește" ... cum trăiește?
La început, am hrănit-o ca pe orice copil și ...
părea să fie suficient.
Dar apoi, ceva a început să se schimbe.
Hrana nu o mai putea sătura. Era o foame crescândă în ea, ce nu putea fi satisfăcută.
Am auzit poveștile despre cealaltă creatură ... ceea ce a făcut ca să supraviețuiască
Și asta era foarte rău. Era ceea ce Ellia urma să devină.
Așa că am început să experimentez.
Am cunoștințe avansate despre proprietățile chimice ale diferitor plante medicinale,
care cresc în pădurea asta.
Vă interesează știința?
Nu știu dacă așa aș numi asta, dar ... da.
Foamea Elliei devenea mai puternică în fiecare zi și nu eram sigur că puteam face ceva pentru ea,
Dar ... în cele din urmă...
Am descoperit asta.
Un medicament care permite unui Wraith să trăiască fără a se "hrăni"?
- Așa zicea. - E posibil așa ceva?
Nu știm suficent despre fiziologia Wraith pentru a fi sigur, dar
trebuie să admit, e interesant că dr Zaddik susține că ei pot supraviețui un timp cu mâncare normală.
De ce?
Ei bine, dacă spune adevărul, poate fi răspunsul la o întrebare dificilă.
În momentul ăsta, presupunerea noastră e că Wraith au evoluat din insectele Iratus.
Ca cea care s-a prins de gâtul meu, acum un an?
- Da. - Urăsc gândacii ăia.
Știu, crede-mă.
Credem că au evoluat în Wraith, atunci când au început să ia caracteristicile oamenilor din care se hrăneau.
Există multe aspecte ale fiziologiei umane care sunt foarte utile
mersul biped, degete opozabile, capacitate mare a creierului ...
Dar sistemul digestiv uman nu are nici un rol la un adult Wraith.
Atunci de ce ar avea unul?
Pentru că se hrănesc cu mâncare normală când sunt tineri.
Exact. Dar la un anumit punct își pierd abilitatea de a supraviețui cu această mâncare.
Deci o chestie de adolescență. Coșuri, rebeliune, sugerea vieții ...
Cam așa ceva.
Întrebarea e care-i cauza.
Dacă e o deficiență chimică, precum inabilitatea diabeticilor de a procesa zahărul,
atunci e posibil să fie remediată cu un medicament.
Poate că Zaddik spune adevărul.
Aș vrea să mă duc pe planetă să verific.
Este absolut necesar? Sunt sigură că putem aduce o mostră pe care s-o analizezi.
Nu sunt interesat numai de medicament.
Această tânără Wraith poate fi foarte importantă pentru cercetarea noastră.
Ce cercetare?
Lucrăm la un retrovirus care va modifica ADN-ul Wraith,
Eliminând elementele insectei Iratus din lanțul ADN și lasându-le numai pe cele umane.
Un medicament care transformă Wraith în oameni?
Practic, da.
Dar până acum n-am avut succes, pentru că n-am avut mostrele de țesut viu și sânge, pe care trebuie să le testăm.
Crezi că fata asta va vrea să ni le dea?
Îmi dau seama că nu o putem aduce pe Atlantis, dar
pot lua cu mine pe planetă retrovirusul și echipamentul necesar pentru analize.
Câteva zile cu un subiect de test cooperant pot însemna luni de cercetare teoretică.
Elizabeth, nu e nevoie să-ți spun cât de important poate fi asta pentru noi.
- Este periculoasă? - E o Wraith.
Deși ... trebuie să admit ...
pare a fi puțin diferită.
Nu uita. Frunzele trebuie să fie uscate și bine pisate.
- Așa? - Puțin mai mult.
Acum. De ce este distilarea un pas important?
Pentru a îndepărta toxinele din Parasinium?
Exact.
Nu vrem ca serul să îți provoace șoc paralitic, nu-i așa?
Nu, tată.
Serios. Ai mai văzut vreodată așa ceva?
Nu, n-am mai văzut.
Nu e ca nici un alt Wraith pe care l-am întâlnit.
Dacă e o prefăcătorie?
Dacă ar fi fost o ucigașă, de ce ar proteja-o?
Poate pentru că e și în avantajul lui?
Așa cum trăiesc ei împreună aici, dacă ar fi fost ca ceilalți Wraith, el ar fi fost prima ei victimă.
Teyla, sunt Sheppard.
Spune.
M-am întors cu Beckett. Ronan îl aduce la peșteră. Eu mă duc să vorbesc cu sătenii.
- Ce le vei spune? - Încă mă mai gândesc la asta.
Echipamentul ăsta e remarcabil. De unde îl aveți?
De ici, de colo. Hai să încep să analizăm medicamentul tău, ok.
- Da, desigur. - Doriți un ceai?
Mulțumesc.
Nu, mulțumesc.
- Doriți? - Nu.
Sunteți sigur? E foarte bun.
Am spus nu.
Poate niște biscuiți. Eu i-am făcut.
Stai departe de mine!
Ronan!
E în regulă. E ok.
- Mă urăsc, nu-i așa tată? - Nu, nu, nu.
Doar că nu te cunosc.
Era absolut necesar?
Poți s-o îmbraci și să o înveți bunele maniere, dar asta nu va schimba ceea ce este.
Teyla, aici Sheppard. Răspunde.
- Te ascult. - Ellia este încă peșteră?
- Da. - A fost tot timpul acolo?
Da. De ce?
Am gasit încă o victimă.
Victima lipsește numai de câteva ore. Asta înseamnă că nu poate fi ea.
Se pare că Zaddik a spus adevărul.
Trebuie să ne apărăm.
Colonel Sheppard.
Vreun progres cu căutarea asta?
- Lucrăm la asta. - Poate vă putem ajuta.
Nu va fi necesar.
Ne-am săturat să nu facem nimic. Ne-am săturat să ne fie frică tot timpul.
Creatura aia vânează ziua acum. Nu vom fi niciodată în siguranță.
Aveți răbdare.
Ne vom ocupa de ea.
Vezi. Ți-am spus că nu e responsabilă pentru crime.
Serul elimină necesitatea de a se "hrăni" în felul ăla.
Poți să confirmi asta?
Nu încă. Va mai dura până îmi finalizez analiza.
Bine. Între timp, există încă un Wraith pe aici.
Cred că Ellia ne poate ajuta să-l găsim.
Cum?
Pot să vorbesc cu ea?
Da.
Pot să stau cu tine?
Ellia avem nevoie de ajutorul tău.
Tu îl poți simți pe celălalt Wraith.
E în regulă.
Nu e nimic de care să-ți fie rușine.
Și eu am acceași abilitate.
Adevărat?
Te-am simțit în pădure, când ne urmăreai.
Am știut chiar de atunci că tu ești ... diferită.
Tatăl tău te-a crescut bine. Te-a învățat diferența dintre bine și rău.
Tu nu ești ca celălalt.
Nu vreau să văd.
Nu-mi place ce îmi arată.
Știu.
Dar trebuie să încerci acum. Trebuie să îl găsim.
Nu înțelegi.
Am încercat și eu dar nu reușesc.
Te rog.
Ok.
Bine.
Acum concentrează-te.
Încearcă din nou.
Am văzut un râu.
Zaddik.
E vreun râu prin apropiere?
Da. Spre est.
- Ok. Să mergem.
- McKay, rămâi aici și ajută-l pe Beckett. - Cercetarea medicală... nu e preferata mea.
- Și vânătoarea de Wraith? - Aș putea să rămân ... să-l ajut pe Beckett.
Nu mi-a plăcut niciodată biologia. Prea multă informație despre corpul uman.
O dată, la un curs, m-am diagnosticat singur cu o duzină de boli, așa că am renunțat.
Serios?
Da, crezi sau nu, atunci eram cam ipohondru.
Știi, treaba asta necesită o anumită concentrare.
Ce? Te deranjez?
Mă duc afară la aer.
Ăsta trebuie să fie râul din viziunea ei.
Presupunând că spune adevărul.
Nu înseamnă că poți avea încredere în ea, doar pentru că există un al Wraith.
Ce-ai găsit?
Urme proaspete. El e.
Acum crezi?
Încă mai cred e ceva mai mult decât ne spun ea și Zaddik.
Merge în amonte. Spre dealuri.
Vreau să te întreb ceva.
Dacă poți dovedi tuturor că spun adevărul, că
Ellia nu mai are nevoie să se "hrănească" în felul ăla,
crezi că sătenii o vor accepta?
De asta mă tem ...
Oricât am încerca să îi convingem,
mereu o vor vedea ca pe un monstru.
Îmbătrânesc, doctore.
Oh, mai ai mult timp.
N-avem niciodată pe cât credem că avem.
Iar când eu nu voi mai fi ... va fi singură.
Am ... am încercat să o învăț despre dragoste, și ...
... compania oamenilor.
Dar asta e exact ceea ce nu va avea niciodată.
Zaddik, vreau să-ți arăt ceva.
Nu ți-am spus nimic încă, pentru că nu voiam să-ți dau speranțe false.
E un retro-virus. Ceva la care lucrez.
Nu înțeleg.
Of, doamne, cum să explic asta ...
O parte din Ellia e umană.
Și o parte din ea provine de la o creatură, pe care o numim insecta Iratus.
E partea care o face să arate așa cum arată ... și de la care vine dorința ei de a se "hrăni".
Cu ajutorul acestui retro-virus, este posibil să eliminăm părțile alea și să le lăsăm numai pe cele umane.
Adică ... va fi la fel ca mine și ca tine?
Da.
Dar trebuie să te avertizez că retro-virusul e încă experimental.
De fapt, a fost testat numai pe câteva culturi, în laborator. Și nu am prea avut succes.
Sper ...
că ceea ce vom afla de la fica ta
mă va ajuta să-l perfecționez.
Avem o problemă.
Ce este?
Se pare că s-au decis să participe la vânătoare.
Dacă o găsesc pe Ellia, o vor ucide.
Sheppard, sunt McKay.
Ce este, Rodney?
Se deplasează, și nu pare că se duc la un picnic.
Se îndreaptă către peșteri?
- Nu, nu acum. - Bine. Vorbim mai târziu. Ai grijă.
Pierdem timp.
Ellia?
Nu e aici!
- Dumnezeule! - Ce e?
A luat retro-virusul.
- Ai spus că nu e gata. - Nu e. Nici pe departe.
Ce-i va face?
Sincer? N-am nici cea mai mică idee.
Colonel Sheppard, răspunde.
- Spune. - Avem altă problemă.
Ellia a dispărut și și-a injectat singură retro-virusul.
De ce ar face sta?
Cred că a auzit discuția noastră.
I-am spus lui Zaddik, că virusul ar putea să o facă umană.
Te rog, trebuie să o găsești înaintea sătenilor.
Uite ce e. Ronan spune că suntem aproape.
Dacă pierdem acum urmele, poate nu-l vom mai prinde niciodată pe Wraith.
Eu și Rodney o vom găsi.
Bine, dar fiți atenți.
Am înțeles.
- Vin cu voi. - Nu. Cred că-i mai bine dacă rămâi aici.
Știi vreun loc unde-i plăcea să se ducă? Un loc de ascuns favorit? Locuri favorite?
Da. Se duce adesea cu orele, sus pe dealuri.
Nu-mi place, dar ... nu mă ascultă.
E un loc de pornire.
Știi ... am crezut că e nebunie că Ronan vrea să urmărească un Wraith în pădurea asta.
- Acum suntem numai noi. Te simți mai bine? - Oh, da. Foarte încrezător.
Tată?
Ellia.
Unde-ai fost?
M-am ascuns.
Nu voiam ca ceilalți să știe.
Să știe? Ce?
Ellia?
De ce ai luat retro-virusul?
Pentru că nu vreau să mai fiu așa.
Urăsc ceea ce sunt.
Dacă ai auzit ce-a zis dr Beckett, știi că retro-virusul nu e gata.
Nu am avut de ales.
După ce îl vor omorî pe celălalt Wraith, nu voi mai putea să mă prefac.
Să te prefaci? De ce?
Am vrut să-ți spun de mult timp.
Serul tău nu funcționează, tată.
N-a funcționat niciodată.
E imposibil.
Au trecut doi ani.
De la ultima dată.
Atunci n-a fost vina ta.
A fost ideea mea.
Aveam nevoie să perfecționez formula.
Dar nu funcționa. Foamea a ...
devenit mai ... puternică.
Ce-ai făcut?
Îmi pare rău, tată.
Nu. A fost celălalt.
Am fost amândoi.
I-am simțit prezența.
Știam când se "hrănește" și ieșeam în același timp.
Nu. Nu poate fi așa.
- Ellia? - Stai departe!
Ce este?
Ce se întâmplă?
Lasă-mă să te ajut.
Sheppard.
Aici și-a făcut tabăra. A fost aici în urmă cu mai puțin de o oră.
Tu auzi ceva?
Nu.
Bine. Nici eu.
Ușurel.
Te-ai deranjat atât să-mi salvezi viața. Ar fi păcat să mă ucizi.
Ești bine, Rodney?
Da ... doar ... se întindea la ....
Ce a fost asta?
Retro-virusul are efect opus celui sperat.
Da. Cred că da ...
Oh, doamne.
Ellia?
Biată fată ...
Nu meritai asta.
Știu că o parte din tine e încă acolo.
Ellia! Te rog!
Tu nu ești așa!
Zaddik!
Ești în regulă?
Nu încerca să te miști.
A fost Ellia.
Dar nu a fost vina ei.
Aici!
Nu, nu! Trebuie să vă întoarceți în sat. Nu sunteți în siguranță aici.
Cine e ăsta?
Nu-ți amintești de mine?
Nu. Nu e adevărat.
Ai fost luat de Demos.
Nu, tată.
Tată?
Nu înțeleg. Tu... tu ești fiul lui?
Dacă fiul meu ar fi în viață, ar avea 34 de ani.
Exact.
Mai există o încă creatură din aia.
Uite ce i-a făcut lui Zaddik. Eu zic să plecăm acum după ea!
Nimeni nu pleacă nicăieri. Ne ocupăm noi de asta.
Fiți calmi.
Cum e?
Am să-i dau ceva pentru durere, dar rănile sunt prea grave.
Va muri.
Nu poate fi adevărat.
E imposibil.
Îmi pare rău.
Nu o ... învinovăți pe Ellia.
A fost ideea mea.
Trebuie ...
să înțelegi
Când am găsit-o ...
tocmai îmi pierduse-mi soția și fiul
Stătea acolo...
neajutorată.
Când am văzut-o, am știut ce am de făcut.
Așa cum v-am zis,... la început ...
A supraviețuit cu hrană și apă, ca ...
orice fetiță.
Apoi a apărut "foamea".
Nu!
- NU! - E în regulă. Ia ceea ce-ți trebuie.
- Nu pot. - Ba da, poți.
A ... luat ceea ce avea nevoie de la mine, pentru a supraviețui.
Până ce ...
am perfecționat serul.
Tată?
Îmi pare așa de rău.
Nu s-a mai "hrănit" cu nimeni după asta?
Nu.
Ok. Teyla, Ronan mergeți cu mine. Restul rămâneți aici.
D-le colonel. Retro-virusul acționează rapid.
Partea sa umană e deja pierdută.
Ai spus că l-a ucis pe celălalt Wraith și i-a salvat viața lui McKay.
Da, dar nu știu dacă știa ce făcea. Acum acționează numai la nivel animal.
Nu poți face nimic pentru ea?
Aș putea anula efectele, dacă o aduceți înapoi în viață...
dar mă îndoiesc că va coopera.
E mai puternică și mai rapidă decât orice Wraith pe care l-am văzut vreodată.
Minunat.
În tot acest timp...
am crezut că ai murit.
Nu era altă cale.
Și ei ...
nu ne-ar fi acceptat niciodată.
Și eu n-am putut să o abandonez.
De ce?
Ea ...
avea nevoie de mine.
Colonele. Sunt Beckett.
Spune.
Zaddik e mort.
Am înțeles.
Știe că suntem aici.
Ne urmărește.
Ellia?
Vrem să te ajutăm.
Dr. Beckett te poate face bine. Dar trebuie să vii cu noi.
Nu-ți vom face nici un rău.
S-a lovit la cap când a atacat-o.
Stai cu ea.
- Sheppard. - E un ordin.
Teyla!
Ce s-a întâmplat?
- Unde-i col. Sheppard? - S-a dus după creatură.
Și l-ai lăsat să plece singur?
A vrut să stau cu tine.
Sunt bine. Du-te.
N-ar trebui să-i ascultăm ordinele?
Uneori putem face excepții.
Și cine decide când anume?
- Noi decidem. - Am auzit suficient.
Ellia?
Nu mă obliga să fac asta.
Ești ok?
Da.
Încerca să se "hrănească" cu mine.
Nu ne-ar fi lăsat s-o ducem înapoi.
Da ...
Știu.
Traducerea și adaptarea: SDF (doru_traduceri@fastmail.fm)